LA NENA I EL GOS

FRAGMENT 1

És un matí dolç.

Un matí de diumenge.

Un diumenge de primavera.

El diumenge, el dia preferit.

El diumenge, el dia del joc, el dia de la vida alegre.

El cel és alt, molt alt.

El cel és blau, molt blau. I alt.

Els flocs de cotó blanquinós passegen, senyorívols, l'atzur brillant.

El dia ha nascut tocat amb un aire suau, alegre i jovenívol que, indolent, refresca els rostres matiners.

Les platges encara són desertes.

La turbamulta no arribarà fins l’estiu.

La cala roman quieta i deshabitada. Bella.

Com sempre.

Ella està a la bella i petita cala, jugant, com cada diumenge.

Com cada diumenge, des del primer dia que hi va poder anar.

Com cada diumenge des que la hi vàreu veure.

Avui les seves amigues no han vingut.

Mes ella no està sola.

Al seu costat el petit ca blanc, de peluix, enjogassat, bell.

Un gos distint.

És un gos poc amant de les carreres amb altres gossos, defugidor de llurs gatzares i de totes les seves trapelleries i aldarulls.

És un gos que, astut i intel·ligent, prefereix la companyia de Marta, perquè ella ho és tot per a ell.

TIC Departament d'Educació

2007-04-16T00:37:13