87.La Torre Eiffel.Arquitectura del ferro.V ppt.08
•	1.1..Nom: Torre Eiffel 
•	1.2.Autor: Alexandre-Gustave Eiffel (Dijon 1832 - París 1923). Per bé que és Eíffel qui s'ha emportat la fama, de fet van ser Émile Nouguier i Maurice Koechlin -dos enginyers que treballaven per a la seva empresa- els qui en van elaborar el projecte inicial, el qual va ser retocat posteriorment per Stephen Sauvestre. 
•	1.3.Cronologia:1887-1889 
•	1.4.Material:ferro forjat.
•	1.5.Sistema constructiu:ferro amb materials industrials. Com que es tracta d'arquitectura de ferro, s'hi combinen elements arquitravats i voltats
•	1.6.dimensions:305 m (alt) x 125 m (ample, a nivell de terra). Actualment mesura 320 m si s'hi afegeix l'antena de telecomunicacions 
•	1.7.Ubicació: París.
•	1.8.Estil: arquitectura de ferro 
•	1.9.Funció- Commemorativa de la Revolució francesa de 1789 i emblema de l’exposició Universal del 1889. 

•	1.10.CONTEXT HISTÒRIC:
•	Breu biografia: Enginyer de renom i propietari d'una fàbrica de construccions metàl·liques, Eiffel es va fer famós sobretot pels ponts prefabricats -com el de Girona, per exemple-, per muntatges com ara l'ascensor de Lisboa, per les comportes del canal de Panamà, per l'estructura interna de ferro de l'estatua de la Llibertat a Nova York; però, sobretot. per la construcció de la Torre Eiffel. 

•	Eiffel presentà la torre que porta el seu nom com a mostra de l' «art de l'enginyer modern en el segle de la indústria i la ciència». 

•	Cada una de las piezas, fueron diseñadas y probadas con un cálculo muy minucioso, antes de ser colocadas en la torre. En la obra un equipo de entre 150 y 300 obreros, guiados por un equipo de veteranos en la construcción de puente, montaron este gigantesco mecano. 

•	El montaje duró dos años, comenzando en 1887, y para la curiosidad se sabe que está compuesta de 18.038 piezas metálicas y 2.500.000 remaches. 

•	2.-Anàlisi formal./ Anàlisi estructural.)
•	(2.1. Planta-espai)
•	 Quadrat de 125 m cada costat. L’alçat fou dissenyat de 305 m; amb l'antena actual, però, arriba a 320 m. 
•	(2.2.Elements de suport i suportats). Quatre grans pilars als vèrtexs del quadrat fan la funció de ‘elements de suport: reforçats per quatre arcs.
•	Elements suportats: Estructura vertical que s'aixeca com una agulla que entra cap al centre per tal de situar-hi l'eix de gravetat i dotar l'edifici d'equilibri i d'estabilitat. 

•	(2.2.Elements de suport i suportats.VV). 
•	La torre, una estructura que avui dia arriba a 10.100 tones de pes, formada per prop de 18.000 peces de ferro, i que necessità 2,5 milions de reblons per mantenir-se ferma, s'aixeca sobre quatre pilars de grans dimensions i quatre arcs enormes que s'hi recolzen. 
•	Els progressos de la siderúrgia al segle XIX i la resistència dels nous materials van possibilitar una construcció com la Torre Eiffel, impensable anys abans. El mateix Eiffel comentava sovint que l'entramat de les bigues obeïa a la necessitat de donar estabilitat a la torre enfront dels vendavals, però ben aviat el seu disseny fou considerat un prototip de simetria. 
•	L’arquitectura del ferro...

•	(2.3.Espai exterior: volums, façanes, urbanisme,.)
•	Volums: Construcció de gran verticalitat -la més alta del món quan es va edificar , amb una base important, si bé, a partir d'una gradual curvatura vers l'interior del mur, acaba esdevenint una agulla. 
•	L’estructura metal·lica, deixada a la vista i feta amb bigues entrecreuades per tal de consolidar l'edifici, i els espais buits dels pisos primer i segon hi donen transparència i una gran ingravidesa visual. 
•	Façanes: Tots quatre costats són idèntics i simètrics, per la qual cosa no n'hi ha cap que tingui més importilncia que un altre. 
•	Urbanisme: La Torre Eiffel va ser ubicada en la zona on es va celebrar l'Exposició Universal de París de 1889, en uns espais oberts que en permetien la visió des de múltiples indrets de la ciutat i de la rodalia. 

•	(2.3.Espai exterior: volums, façanes, urbanisme,.)
•	Urbanisme:Bajo Napoleón III la ciudad sufrió su transformación urbana más significativa. El emperador comisionó al Barón Haussmann para que ejecutara los cambios necesarios para convertir París en la ciudad más moderna del mundo en su época. Se demolió gran parte de la ciudad antigua y medieval y se dio paso a los grandes bulevares y a los edificios modernos, el más destacado de los cuales fue la Ópera Garnier. Se construyeron canalizaciones de aguas y otros importantes adelantos en obras públicas. 
•	París albergó durante la segunda mitad del siglo XIX varias exposiciones que reunían a expositores de todo el mundo. La más destacada tuvo lugar en 1889 con motivo de la conmemoración del primer centenario de la revolución. Para este evento fue construida la Torre Eiffel, que, aunque debía ser desmontada una vez terminada la exposición, continúa actualmente en su emplazamiento original (48º51'29.04"N 2º17'40.10"E).
•	El Pla Haussmann és l’equivalent al Pla Credà de Barcelona o el D’Arturo Soria a Madrid al s.XIX...

•	ESPAI EXTERIOR I INTERIOR ? (VV)
•	Les seves característiques tan peculiars fan que sigui impossible de distingir entre l'interior i l'exterior d'aquesta construcció. Els quatre pilars, situats en els que serien els vèrtexs d'un rectangle, a mesura que s'alcen es corben cap a l'interior per acabar convertint-se en un únic element; el traçat piramidal que en resulta potencia la sensació de verticalitat.
•	 Ia torre consta detres plataformes o pisos: el primer a 57 m de terra, el segon a 115 m, i l'últim, que és un mirador envoltat de vidres amb capacitat per a aproximadament 800 persones, a 274 m. 
•	L'ascensió a les plataformes es pot fer tant amb ascensor com mitjançant les costerudes escales metàl.liques.  

•	(2.4.Espai interior: il·luminació.(llum i color)
•	(2.5.Elements decoratius). La mateixa estructura de ferro fa la funció d'element decoratiu. 
•	*Precursora de l’arquitectura racionalista: la funció , la utilitat,crea la bellesa…

•	(2.6.Elements propis de l’estil.) 
•	Utilització del ferro com a material constructiu propi de l'arquitectura d'enginyeria del segle XIX.
•	 A diferència d'altres edificis de l'època està desproveït d'elements decoratius superflus. 

•	(2.6.Elements propis de l’estil.VV) 
•	UNA ARQUITECTURA A MESURA DE LES EXPOSICIONS UNIVERSALS...
•	En el segle XIX es produí una revolució arqui ectònica, motivada per la Revolució Industrial, que comportà l'ús de nous materials (ferro, acer, formigó armat, etc.) i que fou afavorida també per la ideologia racionalista de les classes dirigents. 
•	Els enginyers van propugnar la utilització d'aquests nous materials, mentre que els arquitectes hi eren refractaris i continuaven fent servir els tradicionals, que aviat es comprovà que no oferien les mateixes possibilitats.
•	 Un exemple paradigmàtic: l'Imperi Britànic decidi construir l'edifici de dimensions més grans del món per a la primera Exposició Universal, que tingué lloc a Londres. Però els tècnics de seguida s'adonaren que, amb els nou mesos de què disposaven, era impossible aixecar-lo si s'havia de fer amb materials tradicionals com la pedra o el maó. 
•	Fou llavors que un jardiner, joseph Paxton, projectà el Crystal Palace, un edifici fet només amb elements de ferro, vidre i fusta prefabricats, que superà el repte amb unes mides de 536 m (ample) x 124 m (alt). 

•	(3.-Comentari de l’obra./Interpretació:significat de la construcció
•	 (3.1.Relació entre la forma i la funció./ 
•	LA TORRE EIFFEL ÉS ESCULTURA O ARQUITECTURA?
•	Aquesta obra que ens fa replantejar les diferències entre arquitectura i escultura.
•	Com que tenia la funció de commemorar el centenari de la Revolució Francesa de 1789 i de crear una obra emblemàtica amb motiu de l'Exposició Universal de 1889, podem considerar-la com a obra escultòrica.
•	 Però si ens fixem en les dimensions i la concepció inicial com a edifici -a diferència de l'estàtua de la llibertat de Nova York, amb estructura també d'Eiffel-, la podrem situar dintre de l'arquitectura. 

•	(3.1.Relació entre la forma i la funció.VV)
•	LA POLÈMICA…
•	Tot i el reconeixement actual de la Torre EiffeI, en un principi no fou tan ben acollida, com es dedueix en la següent declaració de principis publicada a la premsa parisenca: 
•	«Nosaltres, els escriptors, pintors, escultors i arquitectes venim, en nom del bon gust i de l'amenaça feta a la història de França, a expressar la nostra profunda indignació que hagi de quedar al cor de Paris aquesta innecessària i monstruosa torre.» Passats uns quants anys, es decidi desmuntar la torre, però aquest cop els intel.lectuals francesos ho impediren. 
•	La obra fue desde un principio objeto de admiración por parte del pueblo, pero también de burla y rechazo por parte de numerosos artistas e intelectuales. Por ejemplo "Esa lámpara verdaderamente trágica" (Léon Bloy); "ese esqueleto de chatarra" (Paul Verlaine*(V:Foto))... son algunas de las críticas que recibió. Incluso en 1909 estuvo a punto de ser derribada. 

•	(3.2.Elements simbòlics: (explicació dels significats aparents i simbòlics.)
•	Les exposicions universals van ser concebudes, dintre de la dinàmica de la Revolució Industrial com uns grans aparadors on els diferents estats presentaven els seus avenços. 
•	En aquest cas, per tal de celebrar el centenari de la Revolució Francesa, París organitzà l'exposició de 1889 i va fer bastir la Torre Eiffel. que, com ja hem dit, va ser l'edifici més alt de la seva època com a símbol de la potència i de l'avenç de la tècnica constructiva de França i de les possibilitats dels nous materials constructius; en aquest cas, el ferro. 

•	(3.3.Relació de la construcció amb l’època): 
•	 Les exposicions universals van constituir esdeveniments importants en els quals participaven tots els països industrialitzats, que hi lluïen la seva potència creativa i industrial. 
•	De fet. a través d'aquestes obres emblematiques es pretenia perpetuar la memòria d'aquests magnes esdeveniments. 
•	Són obres d'aquest tipus, per exemple, el Crystal Palace, de Paxton (Londres 1851), (1266), el pavelló alemany de Mies van der Rohe (Barcelona 1929) (1301), el pavelló espanyol de Josep Lluís Sert* (Paris 1937) (1305), els diversos pavellons de Sevilla (1992), etc 

•	(3.2.Elements simbòlics): 
•	Les exposicions universals van ser concebudes, dintre de la dinamica de la Revolució Industrial. com uns grans aparadors on els diferents estats presentaven els seus avenços. 
•	En aquest cas, per tal de celebrar el centenari de la Revolució Francesa, París organitzà l'exposició de 1889 i va fer bastir la Torre Eiffel. que, com ja hem dit, va ser l'edifici més alt de la seva època ,com a símbol de la potència i de l'avenç de la tècnica constructiva de França i de les possibilitats dels nous materials constructius; en aquest cas, el ferro. 

•	(3.4.Transcendència de l’obra 
•	Si bé ja s'havien realitzat moltes obres arquitectòniques amb la tècnica del ferro, encara durava el debat entre enginyers i arquitectes classicistes sobre l'estètica dels nous materials -formigó armat, ferro, acer, vidre laminat...-.
•	 La construcció de la Torre Eiffel, per la seva monumentalitat, suscita una gran polèmica sobre l'estètica d'aquesta obra entre gent del carrer, arquitectes, intel·lectuals, polítics ... 
•	Destaquen entre els intel.lectuals oposats Gounod, Guy de Maupassant, Dumas i Garnier (1265), entre d'altres. Es demana que s'abandonés un projecte tan lleig; malgrat tot. però, la construcció tirà endavant i, de mica en mica, la silueta de la torre es va anar integrant en el paisatge parisenc de Iai manera que ha esdevingut el símbol de la ciutat i un referent per a altres projectes (72/3 i 1339). 
•	EI triomf de la Torre Eiffel contra les veus que hi estaven en desacord va ser en realitat el triomf d'una nova arquitectura que replantejava tota l'arquitectura anterior i que, en certa manera, la superava i la deixava de banda definitivament. Conceptualment. doncs, a partir de la Torre Eiffel hi hagué un canvi molt important en el món de l'arquitectura, que va obligar els arquitectes a buscar noves solucions als nous problemes derivats de la Revolució Industrial. 

•	CONTINGUT I SIGNIFICACiÓ (VV)
•	La Torre EiffeI és considerada el màxim exponent de l'arquitectura metàl.lca i fou concebuda per convertir-se en el símbol de l'Exposició Universal de París del 1889, que se celebrà per tal de commemorar el centenari de la Revolució Francesa.
•	 Es convocà un concurs per seleccionar construccions representatives dels nous temps i guanyà EiffeI amb el seu projecte. 
•	Aquesta edificació, de caràcter eminentment públic, pretén deixar a la vista de tothom els elements de la seva estructura i erigir-se en l'estendard de la modernitat i del progrés que comporta la tècnica, valors força arrelats en la burgesia francesa de l'època. 

•	(3.4.Transcendència de l’obra (VV)

•	La Torre Eiffel és el màxim exponent dl que s'ha anomenat l'«arquitectura de ferro», una aposta per la introducció de nous materials, com el ferro, l'acer i el formigó armat, que simbolitzaren el progrés i revolucionaren les tècniques i concepcions arquitectòniques. Amb els seus 305 m d'alçada es convertí en l'edifici més alt del món i encapçalà un nou model de bellesa, conseqüència directa de la Revolució Industrial. 
•	Hoy en día, la Torre Eiffel es el monumento más visitado de Francia, y se mantiene gracias a un mantenimiento de millones de francos. En 1980 fue restaurada, y se destinaron 50 
toneladas de pintura de color bronce para cubrirla. En la cima existe un gran restaurante donde trabajan 380 personas. Dispone de cuatro ascensores, y 300 grandes lámparas la iluminan. 

•	Fonts de consulta: 
•	Lloc oficial:

•	Wiquipèdia*:		
•	*Etapes 
construcció...
París	
Urbanisme 2ºn Imperi (Napoleó III)
*Panoràmica Torre Eiffel
*@JARRIMAD