Materials del Centre de Recursos de Llengües Estrangeres (CRLE) elaborats per Santillana Net Languages	

PARTONS EN CÔTE D'IVOIRE

Objectius

•	Familiaritzar-se amb la cultura i la geografia d'un país francòfon
•	Millorar la comprensió lectora i l'expressió escrita  del francès a través de la lectura de textos a la web i escrivint textos de tipologia diversa
•	Millorar la comprensió auditiva i l'expressió oral tot fent presentacions i participant en les discussions a la classe
•	Desenvolupar les seves habilitats de recerca a la web

Nivell: les tasques han estat dissenyades per a estudiants amb nivell de francès postelemental/intermedi, capaços de llegir textos autèntics, amb l'ajut de diccionaris o programes de traducció (ex. Babel Fish que es pot trobar a http://world.altavista.com/).

Organització: la majoria de les tasques s'han dissenyat per a ser treballades en grups petits d'entre tres i cinc estudiants cadascun (depenent, és clar, de la disponibilitat d'ordinadors a la classe). Si es disposa de més d'un ordinador per grup es poden repartir les tasques que es fan online entre els membres del grup. També és important que en la presentació es garanteixi que el treball que implica es distribueix de manera equitativa.

És una bona idea assignar rols als membres del grup. Per exemple:

•	el coordinador: controla el funcionament del grup i s'assegura que tothom sap què ha de fer
•	el secretari: manté un registre escrit de tot allò que es necessita per tasca assignada i verifica la producció escrita dels membres del grup
•	el portaveu: informa la classe o el professor de les activitats del grup 
•	el webmaster: és el responsable d'introduir dades, imprimir-les, etc.
•	l'intèrpret: es responsabilitza de resoldre les dificultats amb el llenguatge, per exemple, mitjançant l'ús de diccionaris o de programes de traducció online

Algunes tasques, com ara les autoavaluatives, s'haurien de fer de manera individual.

Paper del professor: el professor té dues funcions principals durant tot el procés de realització de les WebQuests:

•	director/monitor
•	facilitador/consultor

En el paper de director/monitor, el professor assigna els rols als membres del grup, comprova la comprensió de les tasques, supervisa el treball del grup, organitza les fases dels informes i les presentacions i, generalment, supervisa tot el procés.
Com a facilitador/consultor, el professor aconsella als alumnes la millor manera de fer les tasques, proporciona el llenguatge necessari (per exemple direccionant l'atenció a models de llenguatge que hi ha a les pàgines de la WebQuest), respon, per exemple, a les qüestions de gramàtica i vocabulari i proporciona ajut tècnic quan calgui (per exemple, ajudant els estudiants a perfeccionar les seves destreses a l'hora de fer recerca).

El professor té també una tercera funció: la d'avaluador (vegeu l’apartat Avaluació).

Procés: el procés de la WebQuest consisteix en 6 passos:

1.	Què és el que saps de Côte d’Ivoire? Tasca d'investigació i recerca en grup i realització d'un qüestionari sobre Côte d’Ivoire (no avaluat).
2.	Descobrint més coses. Més exercicis de recerca en grup emprant informació de la web, recopilació de resultats + resposta individual en forma de postal (avaluat). 
Treball en grup: els estudiants trien l’aspecte que més els interessa i s'agrupen d’acord amb el tema que han escollit. En qualsevol cas, s'han de cobrir tots els temas, que poden contenir altres subtemes. 
3.	Comparar estils de vida. Intercanvi d'opinions derivades de les tasques de recerca en forma d'entrevista preplanificada sobre un viatge a Côte d’Ivoire (avaluat).
4.	Escriure idees per a una estada divertida. Escriptura individual de consells per al viatge + recopilació de dades per a un catàleg de viatges (avaluat).
5.	Tasques opcionals de seguiment. Discussió en grup extrapolant els coneixements que es tenen sobre Côte d’Ivoire i els efectes de la colonització + informe escrit sobre els resultats de la discussió (no avaluat).
6.	Autoavaluació. Quan hagin acabat les tasques, els estudiants hauran d'escriure una autoavaluació (avaluat).

Itinerari: la realització completa de la WebQuest requereix els sis passos. És possible escurçar el procés ometent el pas 5. És pot fer una versió més curta si es completen només els tres primers passos.

Temps: l'estimació per a la realització de la versió completa de la WebQuest és d'unes 30 a 35 hores de treball.

Avaluació: les quatre tasques que s'avaluen es puntuen segons els criteris establerts a la graella d'avaluació corresponent. Tingueu en compte que dues de les tasques (Passos 3 i 4: Comparar estils de vida i Escriure idees per a una estada divertida) són tasques de grup, i s'haurien de puntuar considerant aquesta premissa -ex. la puntuació es donarà al grup en conjunt, encara que els components del mateix hi hagin contribuït de manera desigual.

Nota: els darrers esdeveniments que han tingut lloc a la Côte d’Ivoire a l’octubre 2002, poden fer canviar alguna de les dades presentades en aquesta WebQuest. 

MATERIAL COMPLEMETARI

PROC	ÉDÉS ET RESSOURCES - 1

Qu'en pensez-vous?

Géographie et climat	

	
Culture et style de vie	

	
Personnages célèbres	

	
Histoire	

	
Autres faits intéressants	

	

Solucions a “Qu'en pensez-vous?”:

Le cacao: el cacau és el cultiu d'exportació més important. Côte d'Ivoire n'és el primer productor mundial.

Alpha Blondy: format el 1953 a Dimbrokro, Alpha Blondy és, sens dubte, el grup de reggae africà més important.

Les Baoulé: grup ètnic que viu en regions boscoses i que ha desenvolupat unes formes artístiques molt originals: estatuetes de fusta i màscares. 

Des masques, des statuettes en bois: expressions artístiques manifestades sobretot per l'ètnia Baoulé. Les màscares-campana evoquen per exemple els animals de la sabana, presents a la mitologia local.
Les estatuetes de fusta representen les efígies dels ancestres o instruments del culte a la fecunditat.
La principal diferència entre l'estàtua i la màscara rau en el fet de que la primera resta immòbil durant les cerimònies, mentre que la segona participa en totes les fases del ritual, normalment col·locada a la cara d'un participant, sovint un iniciat, de qui se'n vol preservar l'anonimat. Les talles d'origen Baoulé (amb la cadira del cap de tribu Baoulé), i Sénoufo (representant la primera parella) són les més cèlebres. 

Les Margouillats: mena de llangardaixos. Se'n troben arreu i sobretot pels carrers d’Abidjan.

Les Akan : grup ètnic originari del sud i centre-est que alhora està subdividit en altres grups ètnics. L’or té un valor simbòlic pels Akans, orfebres de renom.
Les ètnies del grup Akan són considerades com els pobles de l'or. El seu talent s'expressa sobretot amb les figuretes de coure que abans servien per pesar l'or i que s'utilitzen avui en dia com a elements d'ornamentació.

Les Dioula: grup ètnic de religió musulmana pertanyent a la família dispersada arreu de l'Àfrica de l'oest i especialitzat en el comerç de llarga distància. El nombre de dioulans depassa del milió. 
L'organització social i cultural de l'ètnia Dioula és gairebé idèntica a la dels Malinké musulmans, donat que tenen l'Islam per lligam. Agricultors mediocres, són grans comerciants i excel·lents artesans, mestres notables de l'art del teixit. Han aconseguit excloure els autòctons de les xarxes comercials de mitjana i llarga distància però formen un grup obert, disposat a acollir tothom qui accepti la seva cultura.

L’igname: es tracta d'un tubercle descobert per Cristòfor Colom. En el calendari de festes de Côte d’Ivoire se'n remarca la importància. La festa dels ignames simbolitza la fi d'una collita abundant. A l'oest del país es celebra pel febrer; al nord del país, pel juliol, principalment a Doropo i Gbanin; al sud,  a l'agost a Sikensi. Però és l'est qui s'enduu la palma amb 4 festes consagrades a aquest tubercle: els ignames d'Apouéba (Abengourou) que se celebren pel febrer i pel desembre; la festa dels ignames a Guiendé (Tanda) pel setembre; o els ignames d'Hérébo (Bondoukou) durant el mateix mes 
Una recepta típica: l’igname amb tomàquet.

L’awale: es tracta d'un joc que consisteix en un tauler fet de fusta amb 12 forats i 48 fitxes o granes.

Yamoussoukro: capital política i administrativa de Côte d’Ivoire des de 1983. Hi ha uns 120.000 habitants aproximadament.

L’éléphant: d'elefants, símbol de Côte d’Ivoire, ja només en queden en les reserves, sobretot a les de Comoë i d’Asagny.

Le djembe: es tracta d'un tambor africà que es posa entre les cames. 

Le Bélier et la Gazelle: es tracta de dos trens ràpids que travessen el país de sud a nord que faciliten l'arribada diària a Ferkessedougou, porta de l'imperi Senoufo.

Les cobs : animals de la sabana. Se'n troben encara per tot el nord del país i al parc de Comoë.

La savane: la sabana es troba al nord del país. Formació vegetal característica de la zona tropical, la sabana es troba en regions que alternen dues estacions molt marcades: l'estació seca i l'estació humida.

Le manioc: planta de les regions tropicals d'arrel tubercular comestible de la qual se n'extreu una fècula que s'anomena tapioca. Es tracta d'un cultiu important a Côte d’Ivoire. Cal no oblidar que l'agricultura  té un paper dominant a Côte d’Ivoire. Representa prop del 35% del PIB i el 65% de les exportacions i ocupa un 70% de la població activa.

Les Sénoufo: ètnia que compta amb uns 550.000 individus repartits entre Burkina Faso i Côte d’Ivoire. Els Sénoufo són agricultors, ramaders i caçadors. 

Le pidgin: llengua popular que es va originar a Abidjan altrament dita francès popular o petit francès que té una funció vehicular entre les ciutats.

Félix Houphouët-Boigny: el 1944 va crear el primer Sindicat Agrícola Africà per tal de lluitar més vivament contra les injustícies. 
El 1945, les diferents colònies obtenen representació a l'Assemblea Constituent Francesa i Félix Houphouët-Boigny és elegit Diputat per Côte d’Ivoire. L'any següent aconsegueix l'abolició del treball forçat per al conjunt de les colònies franceses.
El 1946, Félix Houphouët-Boigny funda el Parti Démocratique de Côte d'Ivoire (PDCI), que constitueix la secció ivoriana del Rassemblement Démocratique Africain (RDA).
El 1956, entra al Parlament francès i posteriorment esdevé Ministre delegat de la presidència del Consell a França.
El 1957, aconsegueix la presidència del Consell de l'AOF i declara la seva voluntat de veure néixer una Côte d’Ivoire republicana i independent.
El 1959, esdevé Primer Ministre de Côte d’Ivoire i aconsegueix la independència per al país.
El 7 d'agost de 1960, la independència de Côte d’Ivoire es fa efectiva.
Al novembre de 1960 és elegit President de la República de Côte d’Ivoire.
Mor el 7 de desembre de 1993 després de 33 anys al poder.

Le Poro: associació secreta de membres del grup ètnic Sénoufo que dóna lloc a un ritual en què utilitzen estàtues i màscares que reprodueixen formes mig humanes, mig animals.

Le ziglibithy: música nacional del país que va néixer de la fusió de la tradició ivoriana i dels ritmes del Congo. El precursor fou Ernesto Djébié. 

Henri Konan Bédié: successor del president Félix Houphouët-Boigny. Va ser destituït el 24 de desembre de 1999 pel general Robert Guëi, antic cap d'estat major.

Comoé: és un dels grans rius que travessen Côte d’Ivoire. Neix a Burkina Faso i recórre uns 1000 km de Côte d’Ivoire, de Nord a Sud, a través del parc nacional del mateix nom, i desemboca a l'Atlàntic.

Le woro-woro: taxi col·lectiu de línia regular amb capacitat per a cinc o sis passatgers.

Abidjan: és l'altra gran ciutat de Côte d’Ivoire. Acull la gran part del sector terciari (banca i comerç) i és la seu econòmica del país. Té uns 2,6 milions d’habitants.

L’Abissa: costum que consisteix en una dansa en homenatge als morts que s'escenifica en una festa popular que se celebra durant una setmana sencera al mes de novembre. Té l'origen en un fet luctuós i des d'aleshores el gran tam-tam "Edougbele" dóna inici a la festa. Al setè dia les pregàries acompanyen el tam-tam i la festa acaba amb un gran ball on s´hi assisteix amb indumentària tradicional.  

Le foutou: plat de cuina popular molt apreciat a base d'una massa densa de manioc, banana o igname i que es menja acompanyat d’una salsa. 

La Mosquée de Kong: la gran Mesquita de Kong, de més de 300 anys d'antiguitat, és el símbol més antic de l'islamització dels pobles del nord de Côte d’Ivoire. Hi ha mesquites per tot el país però la majoria es concentren al nord, a la regió de Malinké, propera en llengua i cultura al país veí de Mali. Un 23% dels fidels segueixen l'Islam arreu del país i, per exemple, a Boundoukou es poden trobar 32 mesquites. 

Notre-Dame de la Paix: és una basílica majestuosa que es troba a Yamoussoukro. Rèplica africana de la basílica de Sant Pere de Roma, pejorativament anomenada la "basílica de les sabanes", és un dels principals focus d'interès turístic del país.

Le balafon: instrument de música de percussió. El Balafon (o xilòfon) és particularment utilitzat al nord del país i molt apreciat pels Baoulé, els Dan i els Guéré.

Reine Pélagie: és la cantant més coneguda de Ziglibithy.

Waribana: es tracta d'una expressió ivoriana que significa "no tinc diners".

PROCÉDÉS ET RESSOURCES - 1

Que savez-vous d’autre et que ne savez-vous pas sur la Côte d’Ivoire ?

Géographie et climat
Géographie	

	
Climat	

	
Flore	

	
Faune	

	

Culture et style de vie
Culture populaire	

	
Les groupes ethniques	

	
La musique	

	
Le style de vie	

	
Le sport et les loisirs	

	

Les personnages célèbres
Sport	

	
L’art, la musique, le cinéma	

	
Les affaires		
Autres	

	

L’histoire

	

Autres faits intéressants

	

PROCÉDÉS ET RESSOURCES  - 2

Parlez de ce que vous avez trouvé

	Faits intéressants
Côte d’Ivoire
	En quoi est-ce différent de votre pays ?	

L’environnement

		

La culture et le style de vie

		

Les loisirs

		

Les gens

		
Au sujet du pays

		

QUI FABRIQUE MES BASKETS? COMMENT DEVENIR UN CONSOMMATEUR RESPONSABLE

Objectius

•	Familiaritzar-se amb qüestions relacionades amb la globalització i l'ètica del consum
•	Millorar la comprensió lectora i l'expressió escrita de l'anglès a través de la lectura de textos a la web i escrivint textos de tipologia diversa
•	Millorar la comprensió auditiva i l'expressió oral tot fent presentacions i participant en les discussions a la classe
•	Desenvolupar les seves habilitats de recerca a la web

Nivell: les tasques han estat dissenyades per a estudiants amb nivell de francès postelemental/intermedi, capaços de llegir textos autèntics, amb l'ajut de diccionaris o programes de traducció (ex. http://www.translate.ru/fra i Babel Fish que es pot trobar a http://world.altavista.com/). 

Es pot fer amb alumnes de 2n de batxillerat i, segons el grup, de 1r de batxillerat; que correspon a alumnes que ja han cursat 6 CV durant l’ESO a raó de 3 hores setmanals durant cada curs escolar i 2 hores setmanals durant tot el primer curs de batxillerat. 

Organització: la majoria de les tasques s'han dissenyat per a ser treballades en grups petits d'entre tres i cinc estudiants cadascun (depenent, és clar, de la disponibilitat d'ordinadors a la classe). Si es disposa de més d'un ordinador per grup es poden repartir les tasques que es fan online entre els membres del grup. També és important que en la presentació es garanteixi que el treball que implica es distribueix de manera equitativa.

És una bona idea assignar rols als membres del grup. Per exemple:

•	el coordinador: controla el funcionament del grup i s'assegura que tothom sap què ha de fer
•	el secretari: manté un registre escrit de tot allò que es necessita per tasca assignada i verifica la producció escrita dels membres del grup
•	el portaveu: informa la classe o el professor de les activitats del grup 
•	el webmaster: és el responsable d'introduir dades, imprimir-les, etc.
•	l'intèrpret: es responsabilitza de resoldre les dificultats amb el llenguatge, per exemple, mitjançant l'ús de diccionaris o de programes de traducció online

Algunes tasques, com ara les autoavaluatives, s'haurien de fer de manera individual.

Paper del professor: el professor té dues funcions principals durant tot el procés de realització de les WebQuests:

•	director/monitor
•	facilitador/consultor

En el paper de director/monitor, el professor assigna els rols als membres del grup, comprova la comprensió de les tasques, supervisa el treball del grup, organitza les fases dels informes i les presentacions i, generalment, supervisa tot el procés.

Com a facilitador/consultor, el professor aconsella als alumnes la millor manera de fer les tasques, proporciona el llenguatge necessari (per exemple direccionant l'atenció a models de llenguatge que hi ha a les pàgines de la WebQuest), respon, per exemple, a les qüestions de gramàtica i vocabulari i proporciona ajut tècnic quan calgui (per exemple, ajudant els estudiants a perfeccionar les seves destreses a l'hora de fer recerca).

El professor té també una tercera funció: la d'avaluador (vegeu l’apartat Avaluació).

Procés

1.	Fer un estudi dels interessos del grup + informe individual de resum (avaluat).
2.	Recerca de dades a llocs web, en grup o individualment, + frases de resum (no avaluat).
3.	Més recerca de dades a llocs web, en grup o individualment, + frases de resum + informe verbal (no avaluat).
4.	Fer una llista. Preparació del grup per sintetitzar els passos 2 i 3 en forma de graella (no avaluat).
5.	Informe escrit pel grup en base al pas 4 (avaluat).
6.	Presentació, oral o en forma de pòster, preparada i presentada pel grup (avaluat).
7.	Autoavaluació. Quan hagin acabat les tasques, els estudiants hauran d'escriure una autoavaluació (avaluat).

Després del pas 6 (Presentació) hi ha una activitat opcional que consisteix en escriure una carta de protesta i enviar-la (tasca de grup, no avaluada) o en fer un debat de tota la classe (no avaluat).

Itinerari: la realització completa de la WebQuest requereix tots els passos. És possible escurçar el procés ometent el pas 1 (Fer un estudi dels interessos).

Temps: l'estimació per a la realització de la versió completa de la WebQuest és d'unes 30 a 35 hores de treball.

Avaluació: les quatre tasques que s'avaluen es puntuen segons els criteris establerts a la graella d'avaluació corresponent. Al menys una de les tasques (pas 6: Presentació) és una tasca de grup, i s'hauria de puntuar considerant aquesta premissa -ex. la puntuació es donarà al grup en conjunt, encara que els components del mateix hi hagin contribuït de manera desigual.

MATERIAL COMPLEMENTARI
PROCÉDÉS ET RESSOURCES - 1

Marques et logos

L’objectiu d’aquesta secció és donar a conèixer als estudiants els diferents noms comercials i logos per començar-los a preparar pels exercicis que venen més endavant. Els logos que trobin particularment interessants els poden incloure en la graella següent.

Logo

(nom de la marque)				

				

				

				

				

PROCÉDÉS ET RESSOURCES - 1

L'enquête

Graella fotocopiable. 

Questions	élève 1	élève 2	élève 3	 élève 4	élève 5	
Quelle est ta marque de restauration rapide préférée?

Quelle est la marque des baskets que tu portes?

						

						

						

						

						

PROCÉDÉS ET RESSOURCES - 2

Recherche

Si el nivell dels alumnes és baix, es podrien repartir les adreces perquè cada grup mirés una adreça diferent i que després s'intercanviessin les dades trobades.

PROCÉDÉS ET RESSOURCES - 3 

Plus de recherche

En aquesta secció, els estudiants hauran de mirar els exemples de com algunes marques importants incorporen campanyes en favor dels drets humans, protecció del medi ambient, etc. Tot seguit hi ha uns quants exemples. L’estudiant buscarà amb l’ajut d’un cercador les empreses sobre les que havia treballat en l’exercici anterior.
Es suggereix que les pàgines que impliquin lectura exhaustiva es guardin per poder fer-ho amb tranquil·litat, sense haver d'esperar la descàrrega de les pàgines, i poder tenir en local el document de referència sempre que sigui necessari.

Una taula fotocopiable per a ús del professor

Nom Marca / 
Títol pàgina 	URL	Comentaris	

			

			

			

			

			

PROCÉDÉS ET RESSOURCES - 4

Liste

Marques	D'accord?	 Pas d'accord?	Raisons