Les
quatres grans cròniques medievals catalanes |
Gènova era la gran rival de Catalunya a la Mediterrània i intervenia contínuament en els conflictes que Pere el Cerimoniós tenia oberts a Sardenya. Entre 1350 i 1353 el Cerimoniós va haver d'enfrontar-se dues vegades als genovesos. L'any 1350 missatgers solemnes del duc e comú de Venècia van visitar el rei Pere per proposar-li una confederació contra lo duc e comú de Gènova. Els genovesos, sabedors de l'oferta dels venecians es van presentar immediatament davant del rei per oferir-li la confirmació de la pau que feia temps que tenien signada. Consultat el Consell reial, i atenent los damnatges grans que els dits genoveses nos havien dat, estant ab nós en pau, el Cerimoniós decideix l'aliança amb Venècia. La batalla naval va tenir lloc en aigües de Constantinoble on la confederació formada per catalanoaragonesos, venecians i grecs va derrotar els genovesos:
Tot i això, només deu de les vint-i-quatre galeres enviades pel Regne d'Aragó van poder tornar a Catalunya. Posteriorment Pere el Cerimoniós va trametre deseiximents al duc e comú de Gènova, per tal com los dits duc e comú, estants ab nós en pau, aquella, en diverses maneres, nos havien trencada e fet contra aquella, robaren nostres sotmeses e faent-nos guerra en Sardenya ab los Doria, vassalls nostres. Ni la intervenció del papa, Clement VI, ni la de l'emperador d'Alemanya, ni la del rei de França van poder evitar el segon enfrontament amb els genovesos. El 25 d'agost de 1353 l'estol catalanoaragonès, comandat per Bernat de Cabrera, va arribar davant del port de l'Alguer i va posar setge a la ciutat, aliada de Gènova. La batalla va tenir lloc el 27 d'agost i en ella van participar també els venecians:
La ciutat de l'Alguer es va retre tres dies més tard. El comerç a la Mediterrània tornava a estar obert a catalans i venecians.
Damnatges:
danys.
|