EL SOL I LES OMBRES

Davant l’interès que han mostrat els nens per un reflex que fa el sol a la classe a través dels vidres de la finestra que forma els  colors de l’arc de Sant Martí, enfrontem el tema: quina és la causa del reflex? A partir de la resposta: “El sol” comença la discussió i l’estudi: ¿ Perquè només ho fa al matí i no a la tarda? On és el sol a la tarda ? Decidim esbrinar-ho . 
Ens proposem investigar on va el sol, quin moviment fa en relació a la classe. A partir del sol estudiem les ombres, què són ? com es fan i desfan ? 
El sol ens entra a la classe al matí i a la tarda no. A partir d’aquestes observacions ens interessem pels moviments del sol i veiem que al matí està en un costat del pati i a la tarda a l’altre costat. Ho representem. 
Juguem amb l’ombra dels nens i nenes a la paret, al pati. La podem trepitjar, fer curses a veure si guanya l’ombra o nosaltres. Provem de fer moure l’ombra del terra. Espontàniament els nens intenten agafar-la perquè no s’escapi. 
	
Ens fixem com canvia l’ombra segons la posició nostra respecte al sol. Marquem l’ombra a terra i observem a la tarda com ha canviat de lloc.
		
A dins l'aula, observem l’ombra especial que  fan alguns objectes com una escorredora, un colador, projectats al sostre. A partir de la imatge de piquets que fa l’ombra a la paret, parlem del “puntillisme” i busquem  quadres de pintors fets a partir de puntets. 
Descobrim l’ombra dels objectes. Tots els nens porten un lot. Entrem a la classe a les fosques. És tota una nova sensació. 
		
Fem ombres xineses amb el nostre cos, amb objectes grans i petits etc. Amb un llum i un llençol blanc. 
	
Després de l’experiència vam parlar entre tots i vàrem veure que: 
. Són de color negre. 
. Les veiem perquè nosaltres tapem el sol. 
. L’ombra ens persegueix i fa el que fem nosaltres. 
. Quan mirem les nostres ombres, no sabem qui som, perquè no tenen cara . 
. Els peus estan enganxats a l’ombra. 
. Si el sol és a dalt, l’ombra és a baix. 
. Si el sol és a un costat, l’ombra és a l’altre costat. 
. Quan ens estirem a terra sembla que te’n vas cap a baix i l’ombra no es veu. 
L’arc de Sant Martí 
Veiem els colors al terra de la classe. Observem la descomposició de la llum i ens fixem en els colors: els bàsics i els compostos. Amb papers de seda i celofan fem transparències i anem descobrint colors. Treballem els colors calents i freds. A partir d’un mateix dibuix en veiem el contrast. 
Fem un experiment amb l’objectiu d'observar com procedien els nens des d’un situació desconeguda: busquem els colors de l'arc de Sant Martí. 
- Tenim un mirall, un bol i el lot.
- Posem aigua al bol 
- Encenem el lot  ( cal apagar el llum ) 
Amb aquests 3 elements, els nens i nenes intenten que surti l'arc de Sant Martí. Posen el mirall a prop del bol d’aigua, primer a fora, després a dintre, a la vora del bol. Enfoquen el lot al mirall però no passa res. La mestra intervé a manera de joc: fred, calent. Els nens i nenes van provant i al final han trobat el punt just i ha sortit l’arc reflectit al sostre. És difícil perquè cal trobar la inclinació adient de l’aigua i reflectir la llum en el punt correcte perquè surti l’arc. 
No han trobat el motiu del perquè ha sortit, ho han fet casualment. Cal tornar a trobar-ho i segueixen provant. Ara es fixen més en els moviments que cal fer . 
Un dels nens recorda que l’oli de la benzina en l’aigua també fa l’arc. L’altre diu que és un efecte que fa el mirall a l’aigua. Una altra diu que és la llum que reflecteix a l’aigua quan toca al mirall.
Conclusió : el color surt de la força de la llum, del mirall i de l’aigua, es barregen i reflecteix l’arc. 
 
Ho representen gràficament. I busquem els colors a partir d’altres situacions: un prisma de vidre exposat a la llum, agrupant els colors dels pantalons dels nens, amb papers transparents, la roda dels colors etc

Rosa Plaixats
CEIP Puigberenguer
E. I. 5 anys
Manresa